Vi borde fått scones och sås.
Egentligen är det scone och sås. De har bara klippt en itu.
Det är fortfarande scones och sås. Ungefär som hur man säger ett par byxor.
Du bör nämna det till Whataburger. De säljer det som scone och sås.
Det betyder inte att de har rätt. Vad skulle du kalla bacon med ett halvt ägg?
- Jag skulle säga bacon och ett halvt ägg. - Nej, du skulle inte säga det.
- Ingen säger bacon och ett halvt ägg. - Jo, om det bara serveras ett halvt ägg.
Du vet att ingen skulle säga något sådant.
Här. Läs boken. Du kommer att gilla den.
Jag har fortfarande inte läst boken du gav mig förra veckan eller veckan innan dess.
Jag känner ingen som läser lika mycket som du gör.
Alla läser lika mycket på högskolan. Så det är bara att vänja dig.
Jag slår vad om att de inte läser så mycket.
Om min mamma ser fler böcker kommer hon förstå att jag lämnar henne.
- Glöm de andra. Denna utspelar sig här. - På Whataburger?
Nej, ditt pucko. I Texas.
Jim Thompson föddes i Oklahoma, men alla hans berättelser utspelar sig i Texas.
Vet du vad Jim Thompson sa? Att det finns 32 sätt att berätta en historia-
- men det finns bara en handling. Att saker och ting inte är som de verkar.
Det kan jag hålla med om. Saker och ting är inte som de verkar.
- Inte häromkring i alla fall. - Hur så?
- Du är ett bra exempel på det. - Är jag inte som jag verkar?
Nej. För du drar på dig overallen och lagar traktorer hela dagarna.
Sen går du hem och läser alla dessa böcker och du vet saker...
- ...som att det bara finns en handling. - Jag sa inte det. Jim Thompson gjorde det.
Jag vet. Men du vet om det.
- Du vet en massa saker. - Vad vet min tjej om?
- Hej. - Hur är läget, gullet?
- Scones och sås! Jag älskar det! - Det heter faktiskt scone och sås.
Va?
Sue berättade om en författare som sa att det finns 32 sätt att berätta en historia.
Stämmer det? Jag visste inte om det. Fast jag ska ju inte plugga vidare heller.
- Läs den. Jag tror att du gillar den. - Den utspelar sig i Texas.
Varför behöver jag läsa? Jag vet redan allt som händer i Texas.
- Jag trodde att du skulle gilla den. - Jag vill läsa den.
Vi kan sitta kvar och prata om böcker-
- eller dra till Corpus och ha den bästa avskedsfesten någonsin.
Jag har inte råd, BJ. Dessutom ska vi till Giff i morgon.
- Jag har inte heller pengar över. - Men jag kan hjälpa er med det.
- Jösses, hur fick du tag på dessa? - Jag har sparat...
...sedan jag fick veta att min flickvän och bäste vän lämnar mig.
- Verkligen? - Ja, verkligen.
Nu sticker vi iväg och har lite roligt för en gångs skull.
Okej.
Ni anar inte vad jag behövde göra för pengarna.
CORPUS CHRISTI HAMN
Den satt bra.
Du måste få ligga.
Nej, det behövs inte.
- Sitt bara kvar här. - Nej, allvarligt. Det behövs inte.
Hej, hur mår ni tjejer?
- Bara bra, hur är det med dig? - Jo då, tar det bara lugnt.
- Ser du min vän Bobby vid baren? - Ja, det gör jag.
- Han är ganska gullig, eller hur? - Ja, han är gullig.
- Du får tusen dollar om du suger av honom. - Okej, dra åt helvete.
Här är 1 500 dollar och jag får titta på när du gör det.
Snälla, du måste skämta.
Okej, men han måste använda kondom.
Men han får ta av den alldeles innan han sprutar.
Lugna dig, BJ. Jag ber om ursäkt. Han har druckit för mycket.
- Vi borde nog gå härifrån. - Du ska fan få en avsugning.
- Jag vill inte få en avsugning. - Jo, alla jävla män vill det.
Lyssna noga, flickor. Strunta i vad han säger.
Här är 2 000 dollar. Det är ungefär däromkring.
Du ska inte bara svälja, utan även gurgla i en halvtimme.
BJ, nu räcker det. Lämna dem ifred. Du har spenderat för mycket tid med Giff.
- Vem annars ska jag hänga med när mina vänner sticker? - Mina damer.
BJ!
- Tänker du bara lämna pengarna? - Ja!
Jag ber om ursäkt för min vän. Som jag sa har han druckit väldigt mycket.
Det är ingen fara. Ville du slå dig ner?
- Ville ni beställa något? - Jag tror att vi har fått tillräckligt.
- Du måste inte ge mig en avsugning. - Jag tänkte aldrig göra det.
- Du hette Bobby, eller hur? - Bobby, just det.
Hur mycket kostade dagen?
Skit i pengarna. Det handlar bara våra minnen, eller hur?
Om ett par veckor är det allt som finns kvar.
Eller hur?
- Vad är det med dig? - Vad menar du?
- Varför ville du inte doppa tidigare? - BJ...
- Ingen anledning. Jag var bara trött. - Och jag är också trött.
Ska vi inte gå och lägga oss?
Jag köper inte det, Bobby. Jag tror att det är något annat som försiggår.
- Som vad? - Som någon annan.
- Någon annan som håller din kuk bunden. - Kom igen!
Det är definitivt någon.
Vem det än må vara, så måste han vara anmärkningsvärd.
Sparar du dig för en trevlig kille från högskolan?
Okej.
Vad sägs om att torka av oss och gå till sängs?
Varför inte.
Okej. Kom nu.
- God natt, Bobby. Vi ses i morgon. - God natt, Bob!
Hur mycket kostade dagen?
Vet du vad min pappas sista ord var?
Pang! Snarare ett ljud än ett ord.
Egentligen sa han det inte, utan skapade ljudet med sin pistol.
- Jag har berättat det tidigare. - Flera gånger.
Men även om du inte hade gjort det, så hade jag hört det från alla andra.
Är det därför du lämnar mig? För att staden är för liten?
Eller är det mina berättelser? Går jag dig på nerverna?
Nej, det är inte så. Jag blir bara...
Jag blir bara ledsen, det är inget mer än så.
- Det gör mig ledsen med. Det är meningen. - BJ...
Herregud, du måste gå vidare.
Du måste kunna gå vidare från allt skit som du håller i bakhuvudet.
- Gå vidare. Om du stannar på bussen... - Så missar du din hållplats.
Ja. Jag har berättat det för dig tidigare.
Ja, många gånger.
Jag är trött. Jag tänker gå och lägga mig.
- Upp och hoppa, solstråle! - Vad fan? Din jäkla idiot!
Lyssna, kukhuvud. Släpp kuken, det är dags att sticka härifrån.
Upp med dig, vi måste sticka. Giff kommer att bli förbannad.
Rör på påkarna, din lata jävel!
Jag har något att säga dig som jag inte vill att Sue hör.
- Vad då? - Jag sparade inte ihop pengarna.
Hur fick du tag på dem?
- Jag stal dem från Giff. - Vad?
Jag gick rakt in på kontoret och tog allt i kassaskåpet.
- Skit ner dig! Vilket struntprat. - Han var packad och pratglad igår.
Han berättade om sitt favoritnummer. Höll ett långt tal om det.
Gissa vilket nummer det är. 69.
Han älskar den siffran. Han sa att den representerar det bästa av mänskligheten.
Han hade till och med ett rim: jag suger din om du suger min.
Okej, men vad har det att göra med kassaskåpet?
Jag löste det. Det är hans PIN-nummer. Det är också hans Powerball-nummer.
69 69 69. Det är ju bara fem siffror, så den sista beror på hans humör.
- Men viktigast av allt... - Så är det koden till kassaskåpet.
- Det var det dummaste jag hört. - Ja. Han förtjänar det.
- Jag kan inte fatta att du stal pengarna. - Bara du inte säger något, okej?
Ni pojkar är sena!
Kom hit. Jag behöver dig.
- Vad i helvete, Giff? - Jag vill ha några svar nu, din jävel!
Fråga den jävla burriton vad som har hänt med mina pengar.
Mina jävla pengar, mina dineros. Jag kan inte mer spanska. Du får översätta.
- Fråga var mina jävla pengar är! - Okej, okej!
- Ernesto, Ernesto... - Sätt fart!
- Tog du pengarna i kassaskåpet? - Nej, senor.
- Han har ingen aning. - Jo, det har han.
Mina jävla pengar. Mina pengar, i mitt kontor, i mitt kassaskåp-
- som du bröt dig in i. Jag vill veta var mina jävla pengar är!
Vänta! Vänta!
- Ernesto, vet du inte var pengarna är? - Var är mina jävla pengar?
Jag kan fortsätta hela dagen. Är det vad du vill? Hela jävla dagen!
Var är mina pengar? Var är mina pengar? Ge mig mina jävla pengar!
- Jag kan fortsätta hela dagen, din jävel! - Sluta!
- Han tog inte pengarna! - Vem gjorde det då?
- De gick inte härifrån på egen hand. - Jag gjorde det.
Jag tog pengarna.
- Tog du mina pengar? - Ja, jag tog dem.
Varför? Varför gjorde du det? Han tog ingenting!
Varför? Därför att han skulle hålla vakt.
Han skulle se till att ingen tog mina pengar.
Dessutom vill jag att du ska förstå hur allvarligt det är.
- Förstår du hur allvarligt det är? - Ja.
Okej, bra. Var är mina jävla pengar?
Jag har dem inte.
Var är dem?
Jag har spenderat dem.
Vänta lite, få se om jag har förstått.
Du spenderade 20 000 dollar över en helg?
- 20 000? - Det stämmer, höjdaren. 20 000.
Du ska veta att pengarna som du stal inte var mina.
De tillhörde min chef.
Men jag täckte kostnaden åt dig, för jag är så pass snäll.
- Vet du vem min chef är? - Jag visste inte att du hade en chef.
Det har jag sannerligen. Det har jag sannerligen.
För några år sedan gick affärerna inte särskilt bra.
Nästan lika illa som idag.
Jag hade tagit ett tredje bolån och ingen bank ville hjälpa mig.
Så jag tog ut ett lån på samma sätt som du gjorde.
Killen som jag lånade pengarna av blev min chef-
-eftersom jag inte kunde betala tillbaka.
Han kallades för Big Red.
Har ni hört talas om honom?
Det är klart att ni har. Alla har hört talas om Big Red.
Big jävla Red.
Jag förstår, Giff, men jag har inga pengar.
Vilken tur att jag vet var ni ska få tag på pengar.
Så här ska vi göra. Ni vet vem min chef är nu, eller hur?
Vad ni inte förstår är att jag avskyr att arbeta för honom-
- nästan lika mycket som ni avskyr att arbeta för mig.
Medan ni var ute och spenderade pengarna-
-satt jag ensam hemma och tänkte.
Jag kunde bara tänka och tänka gjorde jag.
Först tänkte jag på El Rigo Morto där ute, för jag misstänkte honom.
Sedan kom jag på en sak.
Något bättre än att servera hans kulor till sin brorsa.
Jag kom på en plan.
Ni har kanske märkt att en röd pickup kommer den första söndagen varje månad.
Vad ni kanske inte har märkt är att den levererar en hög med pengar från Big Red.
Nästa onsdag kommer de tillbaka för att hämta nämnda pengar.
- Varför? - Big Red tvättar pengarna genom oss.
Du ska stjäla pengarna till nästa avhämtning.
- Vänta lite, vadå? - Precis som du gjorde i fredags.
Enda skillnaden är att summan är betydligt större.
Jag tänkte skrämma quesadillan till att göra det, men sen hände det här.
Du han minst en halv kromosom mer, så det gör saken lättare för oss.
Och du då?
Hjälpte du honom att sätta sprätt på pengarna?
Nej. Ja.
Hjälpte du till att spendera pengarna?
Det var som tusan. Det gör dig till en medbrottsling.
Om du kan spendera pengarna, så kan du säkert stjäla dem.
- Visst? - Visst, chefen.
Vilka andra?
Vilka andra hjälpte er? Ni två puckon kunde inte spendera det på egen hand.
- Det måste funnits någon annan där också. - Nej, det var bara vi två.
Barn ska synas och inte höras, din jävel.
- Giff, jag vet inte vad jag ska säga... - Tror du att jag inte skjuter dig?
Tror du inte att jag gör det?
- Det var... Det var Sue, okej? - Sue?
Gamla goda Sue.
Jävla skit!
- Sue kommer att döda dig. - Jag tror inte att Sue dödar mig.
Men jag är inte så säker på Giff. Vad fan öppnade du käften för?
- Han misshandlade honom till döds. - Och du fick honom skjuten.
Herregud!
Skit samma. Hjälp mig.
- Jag förstår inte. - Pluggis, hjälp mig att förklara skiten.
- Som sagt, han stal Giffs pengar. - Det är för sent för att peka finger nu.
Abra-jävla-kadabra, Giffs pengar försvann! Nu måste vi trolla fram dem.
Sån tur är tvättar Big Red pengar via bomullsgården.
Vi måste stjäla pengarna innan de ska hämtas på onsdag.
Tack, Bobby. Jag förstod det.
Men jag förstår fortfarande inte varför jag måste stjäla dem.
- Du får ta denna, partner. - För gamle Giff tänker i konstiga banor.
- BJ, vad fan betyder det? - Du hjälpte att spendera pengarna...
...och enligt honom är det därför ditt ansvar att återfå dem.
Och hur fan fick han reda på det?
- Och om vi inte gör det? - Det vill du inte veta. Jag lovar.
Bobby har rätt. Vi måste göra det.
Nästa fråga är hur vi ska göra det, eller hur?
- Vi behöver utrustning. - Utrustning?
Precis, Sue, utrustning.
Vi lånar dessa babyvakter. De ger oss en bra överblick.
- Babyvakter fungerar bara åt ena hållet. - Verkligen? Det visste jag inte.
Sedan har vi min brorsons leksakspistoler.
Vi tar bort skydden och målar dem så att de ser ut som äkta pistoler.
- Och vi använder dessa som skyddsmaskar. - Är de också från din syster?
- De är sannerligen inte mina. - Jag rör inget som varit nära hennes röv.
Strunta i det nu.
Vi tar oss dit på morgonen flera timmar innan Big Reds män dyker upp.
Vi tar oss in på gårdens baksida med dolda ansikten och fejkpistoler.
Det finns inga vakter. Så vi borde inte stöta på problem.
Håll er nära väggarna och i skymundan och allting bör gå bra.
Det finns videoövervakning, men jag installerade kamerorna.
När vi når skärmarna behöver vi bara stänga av dem.
Sedan tar vi oss igenom gården.
Vi skyndar oss till huvudkontoret, det finns bara en dörr.
Bryt upp dörren med kofoten, få det att se ut som ett inbrott.
Vänta lite!
- Hur blir det med Wolfsons? - De känner igen mig från kyrkan.
Du har på dig min systers nylonstrumpor och vi har våra pistoler.
- Herregud! - Det finns ett kassaskåp i rummet bredvid.
- Jag har hittat den! - Men det är inte det riktiga kassaskåpet.
- Hur ska vi låsa upp det? - Enkelt, Norm Wolfson minns inte koden.
Så han skrev ner den på ett fasttejpat kort på skrivbordet.
Stjärna, 33, 26, 15, pund.
Djupt inne i kassaskåpet ska det finnas två väskor fyllda med sedlar.
Ta dem och stick därifrån.
- Är det allt? - Det är allt.
- Hur gör vi med pengarna? - Allt är över när Giff får tillbaka dem.
- Nu på onsdag? - Ja, sex på morgonen om tre dagar.
- Så... Vad säger ni om det? - Vad finns det att säga?
Så ska det låta! Nu ska jag skaffa några walkie-talkies.
- Vill du följa med? - Jag står över. Jag är helt utmattad.
- Vad säger du? - Jag måste hem och hälsa på morsan.
Jag har inte ens sett henne sen vi var i Corpus.
- Vill du få skjuts? - Nej, jag klarar mig. Jag går hem.
Som du vill, Hoss.
- Bob! Vi ses i morgon! - Ja! Ha det!
Då så!
Hej.
- Så vad ska vi göra? - Jag vet inte.
Jag vet att vi borde ringa polisen. Tycker du inte likadant?
Jag tyckte att vi skulle göra det. Jag har tänkt på saken hela dagen.
- Men inte längre? - Nu vet jag att vi borde göra det.
Så du gör det?
Nej! Vi kan inte göra det, Bobby. Det skulle förgöra honom.
- BJ, är det du? - Ja, kompis. Det är bara jag.
- Försök sova, okej? - Okej.
- Har du sagt kvällsbönen? - Ja.
Duktig pojke.
- Ja? - Hej, Giff. Det är... Det är jag.
Vem har vi här om inte lilla Bobby Jones. Vad kan jag hjälpa dig med?
- Jag måste prata med dig, sheriffen. - Behöver du prata med mig?
- Det stämmer. Jag behöver prata med dig. - Nåja, börja prata.
Okej, men...
- Saken är att jag... - Ska vi prata på mitt kontor?
- Visst, kan du... - Claire, släpper du in honom?
Jag kommer att vara på mitt kontor.
- Kommer du? Följ med mig. - Okej, tackar.
Bob, så här är det. Du säger att du behöver prata med dig.
- Det stämmer. - Det är ganska lustigt, vad vi behöver.
- Vad menar du? - Jag menar...
...att ibland behöver vi inte vad vi tror att vi behöver.
- Förstår du vad jag menar? - Nej.
Ta mig som exempel.
Under en längre period trodde jag att vad jag behövde-
- var en 19-årig mexikansk strippare som jag hade vid sidan om.
Vid sidan om mrs Sheriff. Jösses...
Jag trodde verkligen att jag skulle bli galen utan henne.
Jag menar... Jag trodde verkligen att jag behövde henne.
Saken är den, Bobby, att jag inte behövde henne.
Vad jag behövde var att inte betala underhållsbidrag till mrs Sheriff.
- Förstår du vad jag säger? - Ja...
Nej, tyvärr. Jag tror inte att jag förstår.
Jag behövde verkligen inte betala underhållsbidragen som jag betalar nu.
Underhållsbidrag som har kostat mig-
- allehanda slags dåligt beslutfattande och tvivelaktiga affärer.
Jag behövde inte jaga den lilla mexikanska flickan.
Jag ville göra det, men jag behövde inte det.
- Jag behövde inte det. - Okej...
Okej, så nu förstår du.
Nej, inte riktigt. Jag är ledsen, men jag förstår inte.
Jag förstod att ni skildes. Det suger.
Jag beklagar verkligen.
Okej, Bobby Stolpskott...
Jag antar att jag måste tala klarspråk med dig.
- Ge dig idiotversionen. - Jag antar det.
Poängen är...
- Du kommer hit och behöver prata med mig. - Det stämmer.
Det jag försöker att säga är att du kanske misstar dig.
Precis som jag gjorde.
Kanske...
Det kanske är så att du behöver hålla dina löften.
Gör vad du säger att du ska göra-
- för de som du säger att du ska göra det åt.
Förstår du mig?
Behöver du fortfarande prata med mig?
Hoppa in!
Hej, Giff.
Jag tänkte promenera hem. Jag behöver få lite frisk luft.
Vad du behöver är en skjuts.
Jag tänker inte säga det en gång till.
Du ska veta att jag har spenderat mycket tid med din polare, BJ.
När du och Sue lämnar oss för att plugga vidare känner han sig ensam.
Jag tänker inte dra någon psykoanalys eller så.
Men den lilla jäkeln hade aldrig nån farsa.
Någon med en doktorsexamen skulle nog säga att jag fyller den rollen i hans liv.
Grabben ser upp till mig, men det är inte relevant.
Saken är den att jag har lärt känna honom ganska väl.
Inte som du. Du har 17 års erfarenhet.
Man kan säga att du är en expert på BJ.
Fattar du den? Expert på BJ.
Jag hoppades att vi kan använda din kunskap.
- för att svara på en hypotetisk fråga som snarare är potentiell.
Vad tror du att BJ skulle göra om han fick reda på vad du gör med hans tjej?
Jag vet inte vad du pratar om, Giff.
Ljug inte för mig. 10 mot 1 på att dina fingrar doftar av Sue.
Vilket, om jag ska vara ärlig, lockar ganska mycket just nu.
Men jag avviker från ämnet och upprepar mig.
Vad tror du att BJ skulle göra om han fick reda på att du doppade i Sue.
Jag skulle inte vilja veta, Giff, för det är inte sant.
För någon med ett så pass uselt pokeransikte, älskar du att chansa.
Det är okej. Jag gillar också att chansa.
Det är vad som kallas för gemensamhet.
Vi delar något. Om du vill så kan vi bli vänner.
Säkert?
Jag har en känsla av att du är osäker på vad som ska göras på onsdag.
Jag har också en känsla av att du kanske vill dela med dig av dina känslor-
- till någon utanför cirkeln beträffande vad som sker inom sagda cirkel.
Så här är det, Giff...
Jag har inte sagt ett ord.
Jag tänker inte berätta för någon om vad du tänker göra på onsdag.
Varför skulle du? Jag ska inte göra något på onsdag.
Dådet ska göras av dig och BJ och Sue.
Visst?
Hör du?
Det låter som det är dags att leka.
Ta hit damen!
Låt spelen börja!
Sätt fart, grabbar!
Vänta!
Dra åt helvete!
Vem behöver ett rövhål med en sådan mun?
Dra åt helvete!
Det är inte den leken som spelas här, men tack för erbjudandet.
På tal om erbjudanden, så skulle jag vilja kalla det här...
Vad är ditt pris?
Det är enkelt. Jag ger ett erbjudande och den tävlande kan acceptera eller ej.
Om de gör som jag säger, vinner de. Annars blir det inget. Förstått?
Förstått?
Tävlande nummer ett! Det är du, Sue.
- 50 dollar om du suger av honom. - Dra åt helvete!
Nej, gullet. Så går det inte till.
Spelet går ut på...
100 dollar om du knullar honom tills kuken faller av.
Nej?
200?
300?
400 dollar?
400 dollar! 400 dollar, första... andra...
Ej såld till den mycket dåligt uppfostrade svärande damen.
Det är ingen fara. Jag är glad att du inte spelade med.
Eftersom...
...den andra omgången är mycket roligare än den första.
Nästa tävlande, Pedro!
400 dollar om du drar ner brallan och knullar horan här och nu!
Kom igen, grabbar!
- Okej! - Vänta, vänta, vänta.
- Okej vadå? - Okej, jag gör det.
Du gör vad?
Jag gör det på onsdag.
Och så spelar man "Vad är ditt pris?".
Vi fick till slut reda på ditt.
Få se om du har fattat. Du har två dagar på dig att lösa det här.
Om du inte gör som du ska, så gör jag mer än bara knullar din älskling.
Fattar du?
Bra.
Samma sak gäller för dig, gullet.
Nu sticker vi, grabbar.
Är du okej?
- Hur är det med dig? - Jo...
Jag har funderat.
Jaså? På vad?
- Vi tar pengarna och sticker! - Menar du allvar?
Vi ger inget till Giff! Vi tar pengarna och blickar aldrig över axeln.
Om vi gör det kommer vi alltid att blicka över axeln-
- tills Giff, Big Red, eller någon värre kommer ikapp oss.
Jag bara... Det var bara ett förslag.
Jag vet.
Tänk igenom det noga. Vi ska redan lämna staden.
Ge inte den här skithålan en anledning att hålla kvar oss.
Vi följer planen, okej?
- Tänker du fortfarande ringa? - Ja.
När jag kommer till jobbet letar jag upp numret och ringer.
- Tror du att vi klarar det? - Regn faller över 32 män, eller hur?
Iväg med dig nu. Du kommer att få mig försenad till jobbet.
Finns det någon tittare som inte önskar att de kunde ändra det förflutna?
Som vill få en andra chans? Det är inte möjligt på egen hand.
- Hej där. - Hej, jag är tillbaka nu.
- Jag tänker på ett telefonsamtal jag fick. - Jaså? Var det en man?
- Knappast, det var miss Betty. - Jaha, vad ville hon?
- Att gratulera dig och mig. - För vadå?
Hon hade hört att du skulle resa härifrån och plugga.
Jag sa att hon måste ha misstagit sig. Vi har inga högskolepojkar i detta hus.
Ja... Ja, du borde vara riktigt stolt över det.
Herrejävlar, BJ! Vad fan?
Vet du vad jag gör här? Varför jag klättrade in genom fönstret?
Vi måste snacka.
- Vi måste snacka? - Verkligen.
Och det vi måste snacka om är viktigt.
- Hur viktigt? - Viktigt nog att få mig att klättra in.
Är det illa?
Vad ska jag säga, partner? Det är inte bra.
Millers.
Sue! Du har ett telefonsamtal!
- Hallå? - De har flyttat fram morgondagen.
- Till när då? - Till midnatt.
- Har du berättat något för honom? - Vem?
- BJ, vem tror du? - Vad skulle jag ha sagt till honom?
- Om oss. - Nej, varför skulle jag göra det?
- För att få berätta det först. - Menar du allvar? Skulle jag göra det?
Nej... Helvete...
Okej, det är ingen fara. Vi måste bara...
Det här kan sluta väl, eller hur? Det behöver inte vara dåligt.
Kan du ge mig en handduk?
Jävlar! Har du verkligen läst allt av denna skit?
- Var det ett skämt? - Det var en fråga. Bli inte så sur.
- Varför skulle jag annars ha dem? - Jag vet inte, som prydnader.
Okej, viktigpetter. Vad handlar den här om?
En förbannelse, ett stulet smycke, en oidentifierad kropp i en grav-
- och en familjetradition med en nio timmar lång ceremoni inför nyåret.
Den är överdrivet lång och nästan oläslig...
- ...med ett välskrivet stycke om bättring. - Den här då?
Det är kanske inte den bäst skrivna-
- men definitivt min favorit i Nero Wolfe-serien.
En schackmästare dör efter att han har druckit förgiftad varm choklad.
Men måltavlan var mannen som serverade honom chokladen.
Så han arresteras för mord, då alla bevis pekar mot honom.
Det var mördarens plan. Mordet kunde liknas vid ett schackdrag.
- Vet du vad jag just insåg? - Vadå?
Vi är väldigt lika varandra, du och jag.
Kom igen! Jag vet att du inte vill erkänna det, men det är sant.
De flesta vet inte vilka de är eller vad fan de vill.
- Men vi är annorlunda? - Vi är annorlunda.
Vissa pluggar på högskolor för att lära känna sig själva.
Andra reser till länder där gräs och prostitution är lagligt.
Allt i självupptäckandets namn, eller vad fan du vill kalla det.
Inte du. Inte jag.
Vi är undantag, även om du ska lämna staden för att plugga.
- För att ta mig ifrån den här skithålan. - Bla, bla, bla...
Jag tvivlar inte på det. Du var alltid för fin för oss andra.
Men den verkliga anledningen är att du vet vem du är-
-vad du vill ha, och hur du ska uppnå det.
Du vill bli en författarinna, eller hur?
Du vill skriva böcker och deckare som dessa.
Kom igen, älskling, spela inte förvånad.
Jag minns det.
Jag minns vartenda ord som du har sagt till mig.
Jag tänker på det ofta.
Det låter kanske löjligt, men det är sant.
Vet du vad som också är sant?
Jag vet också vem jag är, vad jag vill ha, och hur jag ska uppnå det.
Vet du vem som inte gör det?
Bobby.
Han vet inte vem han är.
Nu ska du inte missuppfatta mig.
Han är smart. Påläst.
Så han ska plugga vidare. Det spelar ingen jävla roll.
Det ska inte jag. Hela anledningen till att jag inte pluggar eller reser...
Det är inte för jag saknar pengarna, eller inte är tillräckligt påläst.
Den riktiga anledningen är för att vi är likadana.
Jag vet vem jag är, vad jag vill ha, och hur jag ska uppnå det.
Men inget av det är en del av planen.
Så vad är egentligen planen?
- Skulle du inte vilja veta det? - Det var därför jag frågade.
- Har du hört om natten? - Nej.
Vi ska göra det vid midnatt istället för klockan sex i morgon.
- Hur skulle jag kunna veta om det? - Jag trodde att Bobby kanske sagt något.
Ni träffades kanske på Whataburger och hade en liten dejt.
Nåja, även om tiden har ändrats så är planen densamma.
Okej, i natt. Jag förstår.
Du borde gå.
Och om jag inte gör det?
Jag gillade alltid den sidan av dig, Sue.
Du gick alltid rakt på sak.
Men så sistone så verkar det som om du döljer något från mig.
Jag kan inte sätta fingret på vad det är, men det känns inte lovande.
- Hallå? - Hej, kan jag få prata med Bobby?
- Bobby, den jävla telefonen! - Jag kommer!
- Hallå? - Hej, det är bara jag.
Bobby, är allting som det ska?
Hej, Bobby!
- Hej, Bobby. - Hej.
Kanal 7, Bobbarino.
Jag stannar här och håller utkik.
- Vänta, vad? - Vill du ta hand om polisen?
Om de dyker upp och du står här ute, så måste du ta hand om dem.
Bob, om jag ser något ovanligt så anropar jag dig.
- Vad händer sen? - Följ bara den jävla planen.
Skit samma. Nu gör vi det.
Herrejösses! Det här är helt jävla galet.
- Kamerorna är avstängda. - Vad?
BJ, kamerorna är avstängda. Varför är kamerorna avstängda?
Bry dig inte om det, kompis. Fortsätt bara vidare.
Kusten är klar här ute.
- Okej. - Bobby, jag vet inte...
Det här känns inte bra.
Var fan är kofoten?
Titta där borta!
- Vänta, Bobby. - Vad?
- Dörren är upplåst. - Vad?
Jag hittade den!
Koden är 33... 26... 15...
- Bobby, kassaskåpet är helt jävla tömt. - Vad menar du med helt jävla tömt?
Det finns ingenting i det. För i helvete, Bobby, tänd lamporna.
Jag hittade den!
Jävlar!
- Mr Wolfson? - Herregud!
Sue, vi måste sticka! Sue vi måste sticka!
BJ!
Vad fan?
Ni tror att ni är så jävla smarta.
Båda av er. Ni trodde att ni skulle lämna staden tillsammans?
Gissa vad? Ni ska lämna oss.
Men inte för att plugga vidare och inte tillsammans.
Allting har varit en del av planen.
Giff hittade på det alldeles efter...
...jag berättade för honom om er två.
Jag berättade vad ni gjorde bakom ryggen på mig.
Vet ni vad? Vi satte dit er ordentligt.
Vi fick er att stjäla Big Reds pengar, som vi sedan tar från er.
Dessutom kan vi sätta dit er för inbrottet.
- Det är det dummaste jag någonsin hört. - Jaså?
Ja, men ni föll för det. Båda två.
Det verkar som vi inte var de enda som blev blåsta.
Vad fan betyder det?
Det betyder, BJ...
...att om det här var en del av er plan...
...så måste det ha varit du som mördade paret Wolfson.
Vad fan sa du just?
- Vad fan snackar hon om? - Lyssna på henne.
Paret Wolfson är jävligt döda, förstår du?
- De sköts i huvudet, döda. - Skitsnack!
- Vad gjorde ni med pengarna? - Det finns inga jävla pengar!
- Vad gjorde ni med de jävla pengarna? - Lugna dig.
- Var är de jävla pengarna? - Lugna ner dig, BJ.
De ligger i säkerhet. Allting är under kontroll.
Tjenare, gullet.
- Ge mig pistolen, grabben. - Förlåt, jag menade inte att ta pistolen.
Det är ingen fara. Det är ingen fara, grabben.
De sa att paret Wolfson var döda, men det måste vara skitsnack, eller hur?
Du skulle aldrig mörda nån som existerar. Bara jävla mexikaner!
Jag skulle aldrig mörda paret Wolfson.
Men de var tvungna att dö. Det var inget snack om saken.
De arbetade för Big Red. Vi kan inte lämna lösa trådar.
- Jag förstår inte. Är de döda eller inte? - De är lika döda som disco.
Om du inte mördade dem, vem fan gjorde det då?
- Du gjorde det. - Nej, jag har inte mördat någon.
Jo, det gjorde du.
Du gjorde det också, gullet, och även du, Bobby.
Ni arbetade tillsammans och vad hände när jag kom på er under akten?
Då drog ni pistoler mot mig. Jag menar... kom igen för i helvete.
Titta, Giff! Titta! Pistolerna är inte äkta, visst?
- De är inte äkta pistoler. - Det är ingen fara.
Jag ger ditt lik en pistol. Samma pistol som användes för att mörda paret Wolfson.
- Men jag gjorde inte det! - Jo, visst gjorde du det.
Du gjorde det, och jag fångade dig på bar gärning.
Eller det är vad jag ska säga när jag ringer polisen för att hämta era rester.
Fan, jag kanske blir vald till ny sheriff efteråt.
Jag kanske efterträder den jävla idioten som väntar på sina tio procent.
- Vad var det jag skulle säga? Just det! - Nej, vänta lite!
- Okej, jag väntar. - Big Red. Jag har berättat allt för honom.
- Jag har inte tid med lekar. - Det är ingen lek, Giff!
- Skitsnack. - Jag berättade allt. Han är på väg hit.
- Nej, du gjorde inte det. - Jo, det gjorde jag.
- Jag menar, hur skulle du göra det? - Jag ringde honom.
Det var det värsta skitsnacket jag nånsin hört. Vadå ringde honom?
Slog du upp honom i telefonkatalogen under gangster eller Red?
Nej...
Jag gjorde som Nancy Drew, din jävel.
När Big Reds män lämnade pengarna skrev Bobby ner registreringsnumret.
När han berättade vad som hade hänt fick jag en idé.
"Regn Faller Över 32 Män".
Jag slog in det i datorn och fick fram ett telefonnummer.
Så jag ringde det och en man svarade.
Och vet du vad jag gjorde? Det ingen någonsin gör. Jag berättade sanningen.
Så han kommer hit. Han kommer för att ta hand om dig.
- beväpnad till tänderna med pistoler, knivar och allt annat skit han använder.
Och det innebär att du är körd.
Hur vet jag att du inte bluffar?
Om jag inte ringde skulle han aldrig ha bett dig att skjuta fram allting.
- Han gjorde inte det. - Jo, det gjorde han.
- Nej, det gjorde han inte. - Nu bluffar du.
Jag behöver inte göra det. Jag har redan bluffat.
- Jag vet att du snackar skit. - Nej, jag ringde honom!
Spring! Spring!
- Vänta, vänta! - Okej.
Big Red ringde aldrig mig.
Ingen ringde mig. Det var bara skitsnack.
Den enda anledningen att jag sa att han ringde och flyttade leveransen-
- var för att se till att ni efterblivna idioter skulle genomföra det.
Dessutom måste jag erkänna att jag är lite otålig-
- och gillar att ändra på spelreglerna. Det gör allting lite mer spännande.
Som i "Gladiator" när de plötsligt släpper ut tigrarna.
Eller "Rocky II", minns ni den?
När Rocky lärde sig att slåss med högern. Apollo förväntade sig inte det.
Och vad åstadkom det? Det skapade en bättre match.
Och varför det? Därför Rocky ändrade spelreglerna.
Precis som jag gjorde mot er, din jävel!
Jag hör er.
Det var roligt.
Bobby...
Få se ett stort leende.
Du har helt fel perspektiv, grabben.
Du borde inte pissa på dig, som du gör nu, utan snarare tacka mig.
För det är vad jag försöker göra. Jag försöker att...
Jag försöker att rädda dig från ett liv av smärta.
Precis som en trebent häst måste du avlivas.
Titta på henne.
Kom igen. Ta en lång titt på henne.
Hon kommer inte att stanna vid din sida. Ni lämnar staden för ett bättre liv.
För det är precis vad hon kommer att finna.
Inget mer Bobby Stolpskott.
Hon kommer att skaffa sig en stadspojke med pengar och ambitioner.
Han har kanske till och med ett körkort.
Nej, hon kommer att lämna dig utan att blicka tillbaka.
Så... jag mördar dig egentligen inte.
Jag räddar dig snarare.
Bobby!
Bobby! Bobby, öppna ögonen!
Bobby, öppna ögonen, okej?
Jag älskar dig.
Det var som fan, Nancy Drew.
- Titta på dig nu. - Ja, titta på mig.
- Du hade två pojkvänner, nu har du ingen. - Skit ner dig!
Det lockar, men jag kan inte känna min kropp i nuläget.
Förväntar du sällskap? Gullet?
Helvete, helvete...
- Är det du som är Sue? - Big jävla Red.
Var är mina pengar, Sue?
Du får fråga den där förlamade jävla idioten.
- Är det så? - Det stämmer. Det fanns inga pengar här.
Stämmer det, Giff?
Är du, som hon uttryckte det, den jävla idioten som har mina pengar?
Vem är den andra jävla idioten?
- Det är Bobby. - Bobby?
- Ingen jävla idiot. - Bobby! Jag trodde att du var död!
Jag tror att mina revben är brutna. Min arm, kanske.
- Däremot tror jag inte att jag är död. - Inte ännu.
Sue, jag råder dig att plocka upp din lilla vän-
- och att ni två sticker iväg från min bomullsgård.
Nu.
Jag ska ha en pratstund med gamle Giff.
Bara ett ord eller två om mina pengar. Vad säger du om det, Giff?
- Var är mina pengar? - I min röv.
Big Red, har jag nånsin sagt att det är det dummaste-
- och oinspirerade gangsternamnet som jag hört i hela mitt liv?
Brukar du köra runt i din stora röda bil och säga att du är Big Red?
- Är det en av de 32 sätten? - Vad pratar du om?
Du sa att det finns 32 sätt att berätta en historia.
Jag sa inte det. Jim Thompson gjorde det.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få ditt eget konto gratis. Skriv till oss på hunddawgs@gmail.com